Иван Вазов
Кога отплува…

chitanka.info

Кога отплува, аз я не изпратих.

Кога корабът скри се в бледний кръгозор,

аз дойдох на брега и дълго, дълго

изглеждах морския простор.

Талазите насам търчаха пенни

и с рев разбиваха ми се отпреж,

но нищо не разбрах за нея в техний

безсмислен и сърдит гърмеж.

И пак дигнах очи и шушнех тъжно:

„Прости! Прости!“ — вторачен в тайний кръгозор,

но нито в безконечното пространство

не улови смутений взор!

И дълго време на брега стоях йощ

и взирах се напред с измокрено лице,

като че чаках някой да ми върне

назад полвината сърце.

Одеса, 1888

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.